Det räcker!
Stackars jävel!
Tur att han hann betala.
Bäst att smita, för de anklagar ändå mig.
Kommer du till kvällståget?
Förstås. I skymningen rör sig pengarna.
Nu får det vara nog. Jag ringde polisen.
Men vi är ju i samma bransch.
Packa er härifrån!
Terrorist!
Stig in, var så god. Beklagar bråket.
Vilken fin blomkål.
Verkligen!
Jag tror jag tar den här.
Marcel!
Du är en liten gangster.
Jaså, Yvette, du är ju här.
Din räkning är lång som Kongofloden.
Jag är din bästa kund.
Närtänker du betala?
Då mitt arv kommer. Säg inget till min fru.
Jag är ju karln i huset. Ursäkta mig.
Det är stängt. - Men jag ser era fötter.
Omöjligt, jag är på övre våningen.
Jag skulle vilja handla.
God fortsättning!
Go' afton, Laika.
Jag är hemma.
Jag kan se det.
Du har varit flitig idag.
Slik är min natur. Jag kan inte lata mig.
Jag ska genast laga mat,
men du hinner gå och ta en aperitif.
Slösa inte bort allt.
Jag tar hunden med mig.
Den kan bära hem växelpengarna.
Han heter Gérard Lenormand,
inte Lebreton.
Så lustigt. Du pratar om ett namn,
men det är en egen kultur.
Bretagne är en kultur. - Nå nej.
Vad för en kultur?
Le Mont-Saint-Michel är i Bretagne.
Det är i Bretagne.
Platsen heter Le Couesnon.
Saken är fullständigt bevisad.
Så där ja, killar.
Ni vet ju, i min hemtrakt i Alsace...
Vi har hört tillräckligt om Alsace!
Där finns ena goda ankor.
Vad är det du babblar?
Det där är irrlära!
Jag går och tjänar min pension.
Tungt att vakna halv fyra på morgonen.
Vilken gemytlig farbror.
Hur mår Arletty?
Utmärkt. Hon lagar mat - jagade ut mig.
Du hade inte förtjänat en så god hustru.
Du är inte värd henne.
Ingen är, så jag duger gott.
Hon kunde inte se mig ligga i rännstenen,
en man i sina bästa år.
Utlänningar betraktar lodisar
i ett mycket mer romantiskt sken
än vi fransmän.
Du var då oartig idag.
Hennes förre make var våldsam,
och han var idrottare.
Tar du en till?
Nog hinner jag...
Ni lyssnar på Den sanna radion.
Nu följer programmet "Svårtatt välja".
VI pratarom diskmaskiner.
Vårgäst är Electroflashs representant.
God afton.
Saken angårfem mlljoner konsumenter.
Hur länge hålleren diskmaskin vanligtvis?
De senaste årens forskningsresultat vlsar
medveten förkortning av masklnernas livstid.
Äter du inte själv?
Jag hälsade på Florence på dagen.
Hon hade en gryta cassoulet.
Vad är det nu? - Levande döda igen.
Containern fraktades för tre veckor sedan
från Libreville i Gabon till London.
Färden skulle räcka fem dagar.
Den har legat här i två dagar.
Ett datorfel någonstans. - Säkert i Paris.
Kommissarie Monet, Le Havre.
Ni hörde alltså ljud i containern?
Snarare ett barns gråt.
Baltic Queen, skrotades den inte redan?
Ja. Det här är nummer II.
Före detta Honolulu Star.
Vad anser ni?
Om vattnet och syret har räckt till,
så med god tur...
Är det där nödvändigt?
Enligt inrikesministeriet, ja.
Röda Korset.
Hur mår ni, frun?
Och barnet?
Är ni trött?
Är ni galen? Bara ett barn.
Containerflykting på rymmen
Beväpnad och farlig?
Kopplingartill al-Qaida?
Hej Marcel, hur står det till?
Fick ni fisk? - Ingenting. Inte ett napp.
Eskimåerna har rövat allting.
Ena giriga djävlar.
Hej då! - Vi ses.
Är det här London?
Ville du dit? Det är på andra stranden.
Det här är Le Havre, i Normandiet.
Är du hungrig?
Kom upp.
Det kunde vara metrons pensionärskort.
Le Havre har ingen metro. Era papper.
Vi söker en svart pojke.
Han har setts här i trakten.
Han behöver vård.
Så säger ni ju om alla.
Jag har inte sett någon.
Packa er iväg.
Glöm inte er lunch.
Härfinns ingenting.
I morse, utan varning och hänsynslöst,
förstörde myndigheterna lägret i Calais.
Aktivistersammandrabbade hårt med polisen.
Två grupperformades i all hast:
En av de minderåriga, en av de vuxna.
Problemet är, att ingen lösnlng erbjuds.
Som vid stängningen av Sangattes läger,
hade inget merän en kungörelse förberetts.
Aktivister
och flyktingar väntade på pollsen.
Idag fanns bara 300 flyktingar i lägret,
de, som inte kunde ta vägen någonstans.
För några veckor sedan fanns nästan 1000.
Inga flyktingarsyns längre I Calais,
men problemet är inte löst fördet.
Många av de arresterade befrias snart.
De sökersig nya boplatser,
så som då det gällde Sangatte.
För 10 år sedan nästan på dagen.
Till Calais anlände på förmiddagen
lmmigrationsministern för att garantera,
att lägret hade förstörts.
Aktlonen var inte riktad mot flyktingarna.
Ung pojke på rymmen
Vad anser du om det här?
Svårt att säga, för jag existerar inte.
Vem är han?
Det är du, Chang.
Jag heter inte Chang och jag är vietnames.
Jag kom för 12 år sedan på ett tågtak.
Jag betalade åtta år fören identitet.
Jag kan åtnjuta socialskydd
och rösta om jag har lust.
Jag försörjer min familj som en lycklig man.
Men jag är inte han.
Du kan kalla mig Chang, jag är van.
I Medelhavet
finns merfödselseattester än fisk.
En namnlös person är svårare att utlämna.
Snart kommer kvällståget. Ska vi gå?
God afton, Marcel.
God afton, Jeanne.
En ostsemla och en flaska vatten.
Vatten?
Det är inte till mig.
Jag förstår.
Vad är det? Vänta.
Släck spisen.
Vad är det med dig?
Jag sökte dig, men du var inte i baren.
Ingen hade en aning var du var.
Jag kallar på en ambulans.
Dröj inte länge.
Yvette!
Vad är det?
Får jag ringa?
Arletty måste till sjukhuset.
Jag kör er.
Jag ska bara ta min rock.
Är ni make till Arletty Marx?
Ja.
Hon sover. Vi gav henne smärtlindrare.
Ni kan gå hem.
Kom tillbaka, då vi har testresultaten.
Jag väntar gärna här.
Till vilken nytta?
Ni är bara i vägen. Se här.
Ta mitt kort.
Tack.
God dag, Yvette.
Hur mår Arletty? Vad sa de?
Hon sover.
Jag går dit igen i eftermiddag.
Ska jag följa med dig?
Jag klarar mig nog.
Kanske hon redan får komma hem.
Kanske.
Laika?
Så du kom för att betala din skuld?
Har du ett namn?
Tala.
Idrissa.
Quo vadis, Idrissa?
Att va'?
Vart är du på väg? - Till London.
Vad finns där?
Vet du vägen?
Vi diskuterar senare.
Jag måste gå, men jag kommer snart.
Är du trött, kan du sova på soffan.
Gå inte ut, öppna inte dörren.
Begriperdu?
Ja, herrn.
Så det finns inget hopp?
Under kan ske.
Inte i mina hemknutar.
Lova mig, att inte säga min make sanningen.
Försköna den.
Han är bara ett stort barn.
Det vore mot reglerna.
Jag ber er.
Ni kan berätta
senare.
Reglerna säger väl inte när man ska berätta.
Nå väl.
Jag ska tala som en minister.
Med ert lov påbörjar vi vården nästa vecka.
Håll modet uppe.
Jag uttryckte mig för tvärt.
Det finns alltid hopp.
Doktorn.
Titta in hos mig senare. - Visst, doctor Becker.
Jag hämtade inget att äta. Visste inte...
Hur mår du? - Mycket bättre.
Jag hann redan oroa mig.
Du slösar strax, då jag är borta en stund.
Jag fick dem billigt... på rea.
Nej, vad säger jag?
Jag köpte de dyraste.
Släpperde dig snart hem?
Jag sköter dig, om du behöver vila.
Jag måste ännu stanna, kanske länge till.
Doktorn förklararför dig.
Vi talarom något annat.
Tack gode Gud, för att den är godartad.
Då är det ingen fara.
Det sa doktorn.
Tydligen särskilt godartad.
Ändå får hon inte komma hem ännu.
De vill vara säkra.
Tar du en till?
Nej, tack.
Huset bjuder.
Ja, i så fall.
Imorgon ska jag hälsa på henne.
Minns du avdelningen?
Tretton, och rummet tillika.
Jag gå rock så själv på morgonen. Skål!
Tack.
Är du tokig? Du lyssnar ju inte alls!
Inget under, att du slängdes i en kont.
Förlåt mig.
Åker du fast hamnar du inte i London
utan tillbaka där du kom ifrån.
Vill du det?
Nej.
För att hjälpa dig behöver jag tid.
Centralpolisstationen?
Jag tror jag har uppgifter till er.
Är du hungrig?
Åt du något medan jag var borta?
Ja.
Vill du ha vatten? - Nej.
Ibland tar jag mig ett glas.
Det gör gott och hjälper mig att somna.
Som ung levde jag bohemliv i Paris.
Min framgång var enbart konstnärlig.
Det hände att vi drack en hel del,
om vi hade orsak att festa.
Du förstår visst inte?
Nej, herrn.
Kalla mig inte herrn.
Ni har inte presenterat er.
Ser man på, från en bildad familj.
Min far var lärare.
Marcel Marx. Kalla mig Marcel.
Oui, mon général.
Jag går ut i trädgården, berätta mer se'n.
Gå in i sovrummet.
God kväll, Yvette.
God afton, Marcel. Jag hämtade mat.
Jag är inte hungrig,
men där inne är någon, som kan vara.
Herrn...
En omelett nature på ett ägg
och ett litet glas rödvin.
' Strax, herr Marx.
Passar det, att jag gör er sällskap?
Inget kunde behaga mig mer.
Domaine de Courbissac, 2005.
Lever ni ensam, herr Marx?
Med min hustru. Hur så?
Hon ligger visst på sjukhus nu?
Lämna min hustru i fred och försvinn.
Så lätt ni brusar upp.
Talar ni hellre på stationen?
På vilken grund? Mitt tillstånd är i kraft.
Som erskatte deklaration säkert också.
Ni missförstår mig.
Jag kom som en vän, för att varna er.
För vad då?
Er granne, till exempel.
Jag är kriminalpolis, inte skatteinspektör
och inte immigrationsansvarig heller.
Förstår ni redan?
God fortsättning på dagen.
Marcel! Vänta!
Tack, Yvette.
Kan du gömma pojken, om det behövs?
Givetvis, så gärna.
Du berättar väl inte om honom?
Förstås inte. Vad ska du?
Herr Marx!
Kom hit ett slag.
Jag har någon gång varit avog mot er,
men vi lever i hårda tider.
Jag har livsmedel som gå röverdatumet,
och jag tänkte genast på er.
Sätt dig.
Jag behöver namn.
Vad heter dina föräldrar?
Varifrån är du?
Börja från början.
Känner ni Mahamat Salehs familj?
Gå åt det hållet.
Jag skriver instruktionerna.
Polera allra sist med duken.
Med den här? - Ja.
Gör det bra. Jag behöver skorna idag.
Du kunde välja ett bättre yrke,
men så som herde är det närmast folket.
Det sista, som förverkligar Bergspredikan.
Lägg kopplet på Lajka.
Tardu Idrissa? Jag måste till Calais.
När kommer du hem? - Om några dagar.
Låt inte pojken gå ut.
Köp honom kläder och ge honom en dusch.
Oroa dig inte.
Tack, Yvette.
Jag har viktiga ärenden.
Jag hinner inte komma imorgon.
Jag berättar sedan.
Håll modet uppe.
Er taxi kommer strax.
Mot Dunkerque.
På stranden är ett läger. - Jag vet.
Känner du Mahamat Saleh? - Fråga honom.
God morgon. Får jag störa?
Om du bjuder en cigarett.
Förstås.
Vill du äta? - Gärna.
Jag söker Mahamat Saleh.
Jag hörde, att han skulle vara här.
Var hörde du det?
Av hans landsmän i Le Havre.
Varför söker du honom?
På hans sonsons vägnar.
Varför skulle jag tro dig?
För mina blå ögons skull.
Han är inte här.
De tog honom till ett flyktingcenter.
Vilket av dem?
Hit, till Calais.
Hans bror? Driver ni med mig?
Jag är släktens albino.
Och både jurist och journalist.
Att diskriminera p. G. A. Hudfärg...
Jag skulle aldrig...
Förvärra inte er situation.
Jag tog allt på band.
Hämta Mahamat Saleh. - Ja, direktörn.
Pojkens mor har varit redan ett år i London.
Hon har inget uppehållstillstånd,
men ett jobb på ett kinesiskttvätteri.
Jag har hennes adress.
Whitechapel Road 248, på gårdssidan.
Kommer ni ihåg? - Jag antecknar.
Min son skulle följa efter med Idrissa,
men...
Han...
Han dog.
Och vad tänker ni göra?
Krukan åter vändertill brunnen
tills den spricker.
Hur som helst är jag en gammal man.
Men, om ni kan...
Jag ger er mitt ord.
Jag är inte allena. Jag har vänner.
Ni meddelar väl mig?
Låt dem inte skicka pojken tillbaka.
Nej.
Ett storartat barn. Fullt av livsglädje.
Min kusin har en dotter
med en man,
som hon inte är gift med.
I min släkt hände en liknande tragedi
på 1950-talet.
Är det inte vackert,
att två ungdomar älskar varann?
Varför skulle samhället bestämma
vad som är rätt eller fel?
Polisen?
Pojken ni söker är på järnvägsstationen.
Hålls där. - Släpp mig!
Vänta i lugn och ro.
Polisen är på väg.
Spring! - Hör nu här, ni!
Ni råkar i klammerier.
Idrissa är försvunnen.
Jag gick också hem till dig. - När?
På förmiddagen. Jag var i affären och...
Lugna dig. Jag ska söka honom.
God dag, Laika.
Var har du Idrissa?
Har du gråtit? - Nej.
Bra. Gråt gräver ingen ur graven.
Jag har hälsningar från din farfar.
Han mår bra och bad dig lyda mig.
Det underströk han.
Vänta lite.
Stig in.
Marcel,
du får inte se mig sådan här.
Hurdan då?
Så här mager och ful.
Du sa, att du hatar magra kvinnor.
Sådana som inte uppskattar god mat.
Magerfår man vara. Det är bättre.
Hur så?
Nå, till exempel går det åt mindre tyg.
Har man liten bil, ryms fler in.
Du vill alltså ha fler fruar?
Du missförstår mig med flit.
Vill du ha choklad?
Där ser du.
Du ärväl uppriktig?
Det är inte allvarligt, du blir frisk?
Förstås. Jag skulle inte ljuga för dig.
Om du säger det.
Mer än så.
Jag lovar dig.
Men nu börjar de på vården,
där jag måste vara ensam.
Jag får inte träffa någon.
Inte ens mig?
Särskilt inte dig.
Du rubbar min balans.
Skulle det vara så illa?
Särskilt illa.
Kom igen om två veckor.
Ta med din min gula klänning,
den jag hade på mig i La Rochelle.
Minns du?
Jag minns.
Men enligt Mattei 12:e kapitel...
Det är vi inte eniga om.
Enligt Lukas
är lyckan himmelens rike,
vars portar öppnas för de oskuldsfulla.
Men Kristus återvände tilljorden.
God dag, herr kommissarie.
God dag, herr landshövding.
Slå er ner.
Pressen följer upp fallet noga.
Det viktigaste är, att framskrida snabbt.
Ja, herr landshövding.
Ni har redan många tjänsteår, kommissarien.
Väldigt många.
Som brottsutredare saknar ni er like.
Sök gossen och ge honom till myndigheterna.
Ju snabbare, desto bättre.
För oss allihop.
Jag förstår, herr landshövding.
Adjö, herr landshövding.
Gå in.
I närheten bor en viss Marcel Marx.
Berätta lite om honom.
Gärna. Han hör till mina bästa kunder.
Han är punktlig som ett urverk.
En öppen nota håller inte honom vaken.
Hans hustru är på sjukhus?
Ja. Stackars kvinna. Inget hopp lärfinnas.
Hur förhåller sig Marx till det?
Den brutna stackarn spelartapper.
Bor någon annan hos honom?
Ingen. Bara en hund. Stackars kräk.
Den saknar sin matte så hemskt.
Tack för uppgifterna.
Jag gjorde bara min plikt.
Jag älskar samhället.
Ska ni inte köpa något,
herr kommissarie?
En ananas.
Alltså en ananas, tack.
Calvados.
Gå ut.
God afton, Henri.
Till mig?
Nej.
Jag hörde om din make.
Jag beklagar.
Varför?
Han var fatalist.
Jag satte honom i sinkabirum.
Det är ju det polisen gör.
Han skulle ha dött hur som helst.
Vad vill du?
Marcel Marx. Bryr du dig om honom?
Visst.
Mycket.
"Bakom buskaget kom ett tåg farande fram."
"Alla kompartement var upplysta,"
"glasfönstren var nedsänkta."
"Någon började sjunga en slagdänga,"
"vi ville sjunga allesammans."
"Vi sjöng fortare än tågetglck."
"Vi svängde armarna, ljudet räckte Inte,"
"och med våra röster hamnade vi"
"i en trängsel där vi mådde bra."
"Då ens röst blandas med de andras,"
"fastnar man som i en metkrok."
"Vi sjöng, med skogen bakom oss,"
"i de öronen på passagerarna längre borta."
"De vuxna vakade ännu I byama,"
"mödrama bäddade sängarför natten."
"Det var redan bråttom."
'"Jag kysste personen bredvid mig,"
"räckte de tre närmaste min hand."
'"Jag sprang tillbaka längs vägen,"
"utan att någon kallade på mig."
"Då de Inte längre kunde se mig,"
"tog jag av och sprang längs en åkerväg,"
"tillbaka In I skogen."
'"Jag färdades söderut mot en stad,"
"om vilken det sades i min by:"
"Där bor konstigt folk!"
"Tänk er, de soveraldrig!"
"Varförsoverde aldrig?"
"Föratt de aldrig blirtrötta."
"Föratt de ärgalna."
"Tröttnargalningardå aldrig?"
"Hur skulle galningar tröttna?"
Hon sover.
Min kusins svåger är med,
han haren trålare i Portsmouth.
Vi kunde skifta lasten
utanförterritorialvattengränsen.
Men det blir dyrt,
för de tar en stor risk.
Åker man fast, blir båten konfiskerad.
För oss är det nog, om du består bränslet.
Hur mycket till engelsmännen?
Tre tusen euro.
Jag skaffar pengarna.
Men jag behöver lite tid.
Tack, Francis. Jag glömmer inte det här.
Det är en väldig summa.
Jag har sparat en del.
Och Yvette förtjänar inte sitt arv,
hon som är så lättsinnig.
Att starta ett bageri i dessa tider.
Jag harsparat 200
till min dotters cykel. Det kan vänta.
Hon är bara två veckor gammal.
Jag tackar er, men jag kan inte acceptera.
Jag sköter det här själv.
Du kunde ordna en stödkonsert.
Sådant är på modet.
Men jag kan inte spela något.
Engagera Little Bob. - Det lyckas inte.
Varför inte? - Han spelar inte längre.
Inte innan Mimie kommer tillbaka.
Har Mimie lämnat honom?
Ja. De började gräla.
Om vad?
Trädgårdsskötsel. Tydligen om ett äppelträd.
Hur länge har hon varit borta?
Redan i tre veckor.
Var hittar jag den här Mimie?
Nå väl, om Roberto ber om ursäkt.
Tack, Jacquotte.
Ni har meningsskiljaktigheter med er hustru.
Men jag skulle vilja ordna
en välgörenhetskonsert med er hjälp.
Bara om Mimie kommer tillbaka.
Utan henne har min röst ingen substans.
Hon är min själs road manager.
Vad grälade ni om egentligen?
Själva saken var en bagatell,
men hon måste förstå
vem som är mannen i huset.
Det kan inte vara hon.
Om jag kan övertala henne att komma hem?
Då dansarjag fast menuett.
Mimie...
O, Roberto.
LITTLE BOBS COME-BACK
Hej, Idrissa. - God dag, herr Chang.
De väntar på dig.
Vad pratar du om?
Konserten börjar om fyra timmar.
Vilken konsert?
Har du druckit?
Little Bobs konsert du arrangerade.
Den ärju imorgon.
Enligt affischen, orkestern
och publiken är den idag.
Förbannat.
Idrissa.
Ta det här till min fru på sjukhuset.
Hon heter Arletty.
Säg henne, att jag kommer först imorgon.
Hör nu noga på,
så förklarar jag vägen dit.
Kan jag hjälpa? - Rum nummer 13?
I slutet av korridoren.
Kom in. Är det mig du söker?
Är ni fru Arletty?
Det är från herr Marx.
Han beklagar att han inte kunde komma,
men han kommer imorgon.
Och vem är du, om jag fårfråga?
Jag är Idrissa Saleh, er mans vän.
Vad för er till Le Havre?
Jag råkade bara komma. I misstag.
Har du känt Marcel länge?
Nej. Bara någon vecka.
Frun...
Ja?
Försök bli frisk snabbt.
Herr Marcel klarar sig inte utan er.
Det tror jag tillika.
Frun.
Farväl.
Och lycka till.
Farväl. Tack det samma.
Tack.
Det är bäst att du försvinner.
Ser man på, kommissarie Monet.
Så tidigt.
Sådan är min natur.
Fårjag stiga in?
För all del.
Visste ni, mitt yrkes nackdel är,
att vi inte ä romtyckta.
I nöden kallas vi till undsättning.
Men visas vi någon tacksamhet?
Inte ett dugg.
Mig besvärar det inte så värst,
för jag gillar inte människor särskilt,
men det verkar reta mina kolleger,
i synnerhet de yngre.
Ni kan ha svårt att tro,
att mitt hjärta har sina ömma punkter.
Mot missdådare är jag känslolös,
jag gillar inte att oskyldiga måste lida.
Jag menar inte er. Ni är inte oskyldig.
Det har ni aldrig varit heller.
Det är sant.
Jag kom naturligtvis helt inofficiellt
och jag tackar för att ni släppte in mig.
Det blåser ilsket där ute.
Och jag kunde inte annars ge råd
utan att bryta mot tjänsteplikten.
Naturligtvis.
Då är vi alltså överens.
Så här på min lediga dag, som er vän,
fårjag säkert tänka högt.
I mitt hem är det er rätt.
I ert ställe,
skulle jag finna tanken motbjudande...
Inte alls, tvärtom.
Ids nu inte överdriva.
Om jag i ert ställe skulle smuggla.
Allt det här är förstås teoretiskt.
Om jag här skulle ha ett dyrbart paket,
som gränspolisen inte borde få tag på.
De har hand om smuggling
och illegal immigration.
Er fantasi är fascinerande.
Om jag således var ni,
skulle jag göra mig av med paketet
så snabbt som möjligt.
Adjö.
Gauthier, Goupil, genomsök gatan.
De andra följer med mig.
Stå stilla.
Ursäkta frun, vi granskarfastigheten.
Var så goda, mina herrar.
' God dag. Fastigheten genomsöks.
Jaså. Gör upp saken med min hustru.
Så gärna, unge man. Stig in.
God dag, Yvette.
God dag, Jean-Pierre.
Det går fint ihop med kammusslor.
Men då de alla måste skalas,
sedan ska såsen lagas och allting.
Nå väl, jag lagar inte kammusslor.
De skuggar dig.
Jag vet.
Är pojken i säkerhet? - Det hoppas jag.
Om Gud vill, ger han sig av idag.
Vitt vin.
Kan jag gå genom bakdörren?
Lås dörren, Luc.
Stick iväg.
Blomkål! - Alla är sålda.
Sälj du dina varor till de rika!
Jag beklagar.
Just en snygg grönsakshandlare!
Lögnhals.
Min man slår ihjäl mig.
Lycklig resa.
Så där. Försvinn, Chang!
Tack, herr Marcel. Jag glömmer er aldrig.
Inte jag dig heller.
Hälsa er hustru från mig.
Ta den här.
Din mammas adress.
Tack, Francis.
Du din jävla skit! - Lugna er.
Röker ni?
Flytta er åt sidan.
Lastrummet ärtomt.
Jag har mina order.
Ifrågasätter ni min befogenhet?
Nej, herr kommissarie.
Ni kan ge er av.
Jag misstog mig på er.
Jag vill be om ursäkt över ett glas.
Kanske en Calvados.
Följ mig, herr Marx.
Ni kan hämta sakerna senare.
Corinne, för herrn till dr Becker.
Ska ske.
Jag är ledsen, herr Marx,
men jag förstår inte vad som hände.
Medicinen känner inget liknande,
allttydde på det motsatta.
En utländsk kollega talade om en patient,
som hade tillfrisknat på sekunder,
men hos oss i Frankrike...
Jag är frisk.
Sjukdomen har lämnat mig fullständigt.
Nu går vi hem, Marcel.
Titta, Marcel,
körsbärsträdet blommar.
Jag ska genast laga mat.
Svensk text: Saliven Gustavsson